Denne film handler om Phung Thi Le Ly Hayslip fra landsbyen Ky La -
- i det centrale Vietnam. Det er først i 50'erne -
- og Ky La er blevet styret af Frankrig i næsten 70 år.
Men livet går sin vante gang, beskyttet af Fader Himmel -
- og Moder Jord. Mellem Himmel og Jord bor menneskene -
- der bestræber sig på at få høsten i hus og følge Buddhas lære.
Engang for længe siden drog en ung kvinde ud på livets vej -
- ligesom sine brødre og søstre.
Hun udkæmpede krige, fødte børn -
- oplevede sorg og stor kærlighed.
Jeg var det sjettefødte barn, Phung Thi Le Ly.
Og jeg boede i den smukkeste landsby på Jorden.
HIMMEL OG JORD
Mit første minde er, at jeg arbejdede med min mor i markerne.
Hun arbejdede altid.
Hvert riskorn var et dyrebart symbol på liv.
Dér lærte hun mig alt, hvad jeg skulle vide om livet.
Mor, hvor kommer jeg fra? Hvor kommer børn fra?
Fra min navle.
Tænk ikke på det. Gud laver børn og lægger dem i din mave.
Du vil vide hvornår.
De spæde ris skulle omplantes mange gange.
Vores rismarker lå i nærheden af kirkegården.
Så kunne ånderne vandre ind i risene -
- og den nye generation ville få del i deres forfædres ånd.
En dag i sommeren 1953 kom franskmændene.
De ødelagde vores landsby, og året efter måtte vi sulte.
Jeg glemmer aldrig min fars blik, da han så ilden fortære vores hus.
Men som så mange gange før i tidens løb -
- kom vi på fode igen.
Mor, hvor kommer børn fra?
Men i 1963 -
- forandrede bondelandet sig for evigt.
Vietcongerne kom i regntiden.
Nogle af dem havde kæmpet mod franskmændene i krigen.
Mange af dem var immigranter fra norden. De var alle vrede.
Mine forældre lærte mig, at Vietnam er...
...et frit land. Det er derfor, der er krig.
Mange har prøvet at undertvinge os -
- men vi har sejret. Nord og syd er uadskillelige som søstre.
Men i 1954 -
- bortførte franskmændene og amerikanerne Syden.
Skal vi bare se på -
- at fjenden voldtager og fordærver vores søster?
Derfor er der krig.
Skal fremmede virkelig komme og dele et land op i nord og syd?
Hvis Vietnam tilhørte det vietnamesiske folk -
- kunne vi selv vælge vores regering.
Et land kan ikke have to regeringer, en familie ikke to fædre.
De har bomber! De er ti gange så mange som os!
Hvad har vi?
Vi har pjalter, geværer!
Og vi har kæppe!
Vi har ingen rang, ingen forfremmelser.
Vi tager os ikke betalt.
Vi er jeres tjenere.
Vi respekterer jeres hjem og helligdomme.
Vi er jeres familie.
Min bror Sau stod mit hjerte nærmest.
Han beskyttede mig altid og fik mig til at le.
Her er ris og bønner. Pas på jer selv. Skriv til os, Sau.
Jeg kommer igen. Vær en stor pige og pas godt på mor og far.
Beskyt jer mod onde ånder.
Da de rejste nordpå til Hanoi med vietcongerne -
- troede jeg ikke, jeg skulle se min storebror Bon -
- og min lillebror Sau i lang tid. Måske aldrig mere.
Men mit hjerte blødte mest for Sau.
Forstår du, at et land er mere end en masse jord, floder og skove?
Ved du, din bror Sau måske aldrig kommer tilbage?
Mange gange har jeg fortalt dig, at kineserne herskede over vort land.
Mange døde. Le Loi, Jia Long og Trung-søstrene.
Og dine forfædre Phung Thi Chinh kæmpede for at bortdrive kineserne.
Din bedstefar døde i krigen mod japanerne, lige før du blev født.
Vi har oplevet stor sorg.
Da japanerne kom, blev din mor og jeg ført til Da Nang -
- for at bygge en landingsbane til flyene.
Vi sled som slaver.
Belønningen var en skål ris -
- og endnu en dag.
Friheden får man ikke forærende, Bay Ly.
Den skal vindes igen og igen. Kan du forstå det?
Se! Det er Vietnam. Nu er det dit.
Hvis fjenden vender tilbage, må du være både datter og søn.
Min far lærte mig at elske Gud og mine forfædre.
Men med tiden skulle virkeligheden gøre min fars ord til skamme.
Regeringssoldater kom til vores by med amerikanske rådgivere.
- I er i sikkerhed! - De byggede barrikader.
I er en del af det nye Binh Ky.
Mange af jer vil blive bedt om at undergå militærtræning -
- så I kan forsvare jer mod de kommunistiske rebeller.
Som belønning vil I få mad og penge.
Jeres ældre børn sendes i militærlejr.
Jeres yngre skal gå i skole.
Jeres landsby vil blive lykkelig og fredelig.
Nogen spørgsmål?
Gå til jeres leder.
Soldaterne spiste vores mad, gik i seng med vores kvinder -
- og lavede husransagninger ligesom tidligere tiders krigsherrer.
Men regeringenschefen, Ngo Dinh Diem, amerikanernes allierede -
- var katolik som franskmændene. Det vakte buddhisternes mistanke.
Lederen i nord, Ho Chi Minh, stod forrest mod franskmændene.
Vi hørte altid historier om hans kærlighed til Vietnam.
Hvad er de? Amerikanere?
Man siger, de alle har blinde blå øjne bag brillerne.
Uden sko er deres fødder bløde, og de skriger af smerte.
Hvis man tager deres briller og støvler, kan de ikke slås.
- Ikke særlig gode soldater. - Ikke særlig godt hegn.
Jeres præsident spørger, hvad man gør, hvis man ser en vietcong -
- eller hører om nogen, der hjælper dem.
Melder dem til soldaterne!
Og man får en stor belønning for hver vietcong, man fanger.
Om dagen var vi en regeringslandsby.
Men om aftenen, når soldaterne tog hjem til basen -
- var der aldrig mangel på vietconger.
En nat tog vietcongerne min lærer.
Har du lært børnene at forråde deres land? Forræder!
I skal vide én ting denne aften. Ky La blev reddet fra undertrykkerne.
- Vi er frihedssoldaterne. - Natten stod i vietcongernes tegn.
Jeg var bange, men sagen var klar.
De kæmpede for vores frihed mod Sydens regering.
Uanset hvem der stiller spørgsmål -
- så spil meget, meget dum.
- Noget nyt fra Sau eller Bon? - De er stadig nordpå.
- Kan man besøge dem? - Der er ikke tid til familie nu.
Jeg sagde, vi havde brug for hende her.
Hun er en køn hjælp. Måske skulle vi sende hende med Sau.
- Så vil hun lære at arbejde. - Tal ikke sådan!
Le Ly skal arbejde ligesom alle andre. Hun tror, hun er for fin til at arbejde.
- Hun flirter med skoledrengene. - Nej, det er de store drenge.
- Tal ikke sådan. - Du slår hende ikke, hører du!
Skal alle mine børn til Hanoi eller Saigon? Uden min familie -
- er livet meningsløst!
Din egoist! Først franskmændene, så japanerne og nu amerikanerne!
De skal kæmpe for friheden. Krigen kommer, din egoistiske mand!
Hold så op. Forsvind!
Tilgiv ham, mor. Græd ikke.
Jeg har vanæret din far.
Hvis du gør det mod din mand -
- får du to glødende ørefigener. Én fra ham og én fra mig.
Hvem er først?
Tal eller sig farvel, skævøje!
Er du med, svin?
Godt, det er dit liv! Sig farvel!
Så er det din tur! Spytter du ud?
Min mor fik en vis mand på egnen til at se på mine brødres livslinjer.
De havde ikke skrevet i over et år.
Den ældste er ved godt helbred.
Den yngste er i et gråt område, der er for utydeligt.
Nej, det er ikke sandt.
Jeg ved, Sau er i live. Jeg kan mærke det i mit skød.
Hørte I underlige lyde i nat?
Måske stemmer i regnen?
Det gjorde jeg.
Dér er problemet.
Jeres alter er for lille.
Og en fortabt sjæl skal lukkes ind.
Lav et alter udenfor, så skal det hele nok gå.
Vietcongerne gav os en indgroet "xa", pligtfølelse for landet -
- for nationen.
Myren blev vores moralske symbol.
Vi dannede grupper, hvor ingen udøvede magt over andre.
Kun i kamp vil I blive udødeliggjort.
Man rykkede ikke op i myresamfundet; man rykkede ind.
Vietcongerne fik os over på deres side, fordi de levede ligesom os.
Men når vi lokkede regeringssoldaterne i baghold -
- vendte dobbelt så mange tilbage.
Skrub så ned!
En dag kom de efter mig.
Nå, hvad lavede du så på vejen?
- Jeg skar græs til min vandbøffel. - Løgner.
En gang til.
- Hvad lavede du på vejen? - Jeg ville ikke gøre nogen fortræd.
Løgner!
Du er en "can bo cai", en vietcongtøs.
Du advarede dine venner.
- Hvor er vietcongbasen? - Det ved jeg ikke.
Hvor mange slag har du været med i? Hvad er din rang?
Jeg er kun en pige. Jeg har ikke gjort noget...
Ved du, hvad det er? Tænk på, hvad den kan gøre ved din krop.
Hvad ville dit barn sige til en mor uden brystvorter?
Eller jeg kan skære noget hud af din røv og lave sandaler.
Tænk over det, vietcong-heltinde.
Og når vi henter dig igen, så vær klar til at fortælle mig det hele.
DONERET AF USA HONNING
Stå stille.
Min mor bestak en officer med min medgift for at få mig ud.
Og nu mistænkte alle i landsbyen os for at være regeringsvenlige.
Til sidst kom vietcongerne efter mig.
- Hun har ikke gjort noget! - I har ingen respekt!
- Jeg tager med! - Nej. Fangen kommer alene.
Vi blev forrådt.
Her er stikkere. Hvordan kunne fjenden ellers vide så meget?
Det vrimler med forrædere -
- regeringssympatisører, der forråder os for en slægtning, for penge!
Så hvad skal vi stille op med dem?
De skal have en lærestreg, de aldrig glemmer.
- Hvad er det? - En grav.
Din grav, dumme tøs!
Hvad gjorde du for at komme ud? Lovede du dem nogle af vores ører?
Min mor bestak en officer. Hvorfor tror I ikke på mig?
Lille rige tøs!
Vil du leve?
- Mit liv er i dine hænder. - Hvad skal det sige?
Jeg siger ikke noget til fjenden.
Der er bragt nok skam over mig. Jeg kan rejse langt væk -
- og aldrig komme tilbage.
Hvis du sladrer, slår jeg dig ihjel.
Nej, lad være!
Hold kæft!
Jeg forstod aldrig, hvorfor jeg blev voldtaget og ikke dræbt.
Og om jeg overhovedet havde fået min dom af vietcongerne.
Måske var det kun en advarsel til min far.
Men mine bånd til byen var brudt.
Min søster Hai skaffede os et job i byen.
Far blev hjemme for at beskytte vores forfædres ånder.
I Saigon opdagede vi til vores forvirring -
- at alle munkene blev anholdt.
Jeg har aldrig set så mange biler og folk.
Den anden.
De er klar.
Følg med mig.
Fra landet. Arbejdsomme.
- Hvilken landsby kommer I fra? - Ky La.
Ved Da Nang.
Le er vældig god til børn. Perfekt babysitter.
- Hvor gammel er hun? - 18.
Er hun stærk?
Ja, meget. Hun har arbejdet i marken, siden hun var fire.
- Dem tager vi. - Javel. Kom.
Du vil blive straffet, din dumme tøs! Man åbner altid porten for herren!
Vær ikke for streng. Det har været en lang dag.
Gå du bare i seng.
- Jeg kunne ikke sove. - Det kunne jeg heller ikke.
Jeg er ikke den første, vel?
Jo.
Jeg blev voldtaget...
...af landsbydrengene i Ky La.
Min lille stakkel.
Har du blødt?
Dumme tøs!
Var det ikke nok med et dejligt liv i et dejligt hus?!
Skulle du partout forføre manden?! Få ham til at bedrage sin kone!
Og se dig selv!
Sådan var det ikke! Ahn elsker mig!
Tror du, en dum tøs som dig betyder noget som helst for ham?!
Nu får du hans horeunge.
Lige, hvad der manglede. Du må fjerne det.
Vi besøger urtekræmmeren i morgen.
- Hvad laver du? - Undskyld, frue.
Jeg venter et barn.
Ja, det ved jeg. Urtekræmmeren fortalte det.
Hvem er faderen?
Se ikke så overrasket ud.
En dreng.
En, jeg mødte i parken. De kender ham ikke.
Hvorfor brænder du røgelse af?
Fordi jeg ikke vil have barnet.
- Jeg bad om tilgivelse. - Til min mands forfædre?
Jeg kunne ikke gøre andet. Drengen er katolsk ligesom De.
Jeg er buddhist.
Nå, sådan.
Jeg har en anden forklaring.
Jeg tror, min mand er far til dit barn.
Nej! Jeg...
Ti stille!
Du ved, jeg ikke er rask. Men jeg har født min mand sønner.
Dejlige drenge. Så fine, som nogen kvinde kan føde dem.
Tro ikke... du slipper ustraffet efter det, du har gjort.
De og Deres datter må rejse omgående.
Rejse? Men hvorfor?
De er den eneste, der ved besked.
Lad folk tro, faderen er soldat.
Jeg ved det. Det er rigeligt.
Mænd er hunde. Når de først har tisset på en stolpe, vender de tilbage.
Bay Ly er ingen trussel. Hun har intet at tilbyde en holden mand.
Hun er kun en bondetøs. Et naivt, dumt og tåbeligt barn.
Hun er ingen brud! Hun er ingenting! Værdiløs!
Aldrig i livet. Hun skal ikke være i dette hus.
Ikke som barnepige, ikke som husholderske.
- Så som andenhustru! - De må være gal.
Som herrens konkubine.
Deres slave, der kan varme Deres mands seng, når De har andet for.
Hvorfor ikke lade en dum tøs tage slæbet i mandens brunsttid?
De vil altid være førstehustru! De har loven på Deres side.
- Mor. - Hold op, dumme tøs!
De skal væk. Inden aftensmaden.
Prøvede De at få det fjernet?
Naturligvis. Men Deres sæd er for stærk, herre.
Nu har den også fået fat i Bay Ly.
Hjælp os med at klare dagen og vejen. I det mindste til barnet er født.
Jeg sætter Dem ikke på gaden.
Men jeg kan ikke forlange, at min kone vil have Dem boende.
- De får en lejlighed. - Ikke i Saigon.
Hvor langt væk skal de?
Hvor langt kan man køre på en dag?
Meget vel.
- Vi sender dem til Da Nang. - Men vi har ingenting!
De får penge, indtil barnet er født. Jeg sender penge hver måned.
Til en bank eller en slægtning. Du må ikke kende deres adresse.
Det er en betingelse.
I får nok at leve for.
Min hushovmester ordner det.
En dag kommer hun tilbage.
Glem hende ikke! Hun er en fortræffelig andenhustru!
Glem hende ikke.
Men pengene kom aldrig. Det sørgede madame Lien for.
I en periode solgte min mor snegle i Da Nang -
- men snart gav hun op og vendte hjem til Ky La.
Min far skammede sig over min graviditet og ville ikke se mig.
- Cigaretter? - Hvad med noget af det frække?
- Nej, ikke luder! - 10 dollars.
- 15 dollars. - Nej, cigaretter.
Hvad gemmer du der? Gravide kvindemaver gør mig helt vild.
- Kom nu, du får 50 dollars. - Nej, rend mig i røven!
- Hvad er der i kassen? - Whisky og cigaretter.
- Hvad er det? - Marihuana, ikke?
Jeg har ikke flere.
I orden.
- Hvor er Kim? - Arbejde.
Kim arbejde.
- Jeg venter, lillesøster. - Nej, baby-san.
- Gå væk. Farvel. - Øl.
Jeg søge Kim. Min datter.
Er Kim her?
- Hun er her ikke. - Min datter.
Jeg rejse lang vej.
- Skrid. - Nej. Mig far!
Ikke se hende længe.
Skrid så, din åndssvage skævøje.
- Hvad laver du her? - Far er her. Og Paul er tilbage.
Paul? Allerede?
Paul! Hejsa, skat! Det passer dårligt.
Jeg har været ude i seks uger. Jeg trænger til noget fisse nu!
Min far har rejst langt.
Han kan sgu vente.
Jeg vil have noget fisse nu!
Han betaler regningerne. Han er min mand. Giv mig lidt tid.
Kom tilbage om to timer.
- Jeg kom for at besøge din søster. - Hun er på arbejde.
Hun sælger ved basen.
- Klarer hun sig godt? - Hun er doven.
- Men jeg hjælper hende. - Og barnet?
Jeg fatter ikke, hun forførte herren i huset. Og hun røbede det sgu selv.
Hun har bragt skam over os. En ugift mor.
Men hun er ikke den eneste, der har bragt skam over os.
Jeg gør mit bedste, far. Jeg må tilbage på arbejde.
Når du ser hende...
...så sig, jeg ville besøge hende.
Jeg savner hende meget.
Hun skal ikke være bange for at blive straffet.
Livet finder altid en balance.
- Vil du hilse og sige det? - Selvfølgelig, far.
Hvad med mig?
Også dig, min skat.
Din kæreste var led ved far. Du ville have skammet dig.
- Var du der? - Sådan lærte far os ikke at leve.
Tror du, jeg kan lide det, jeg laver?
Nogen skal jo tjene til føden! Og du hjælper ikke!
Jeg burde kyle dig ud! Mine kærester brokker sig over dig!
- Gravide bringer uheld. - Hvor er du respektløs! Hvis far...
- Hvad? - En fjende!
Du går i seng med fjenden. Du forråder din familie!
Så er det godt!
Jeg gifter mig også med en!
Og så slipper jeg væk fra det her møgland!
Og du, unge dame...
Du får ikke mere barmhjertighed! Ud med dig!
Tror du, du er den eneste, far elsker?
Du er forkælet!
Forkælet!
For at overleve rodede jeg i affaldet fra de amerikanske lejre.
Og der så jeg for første gang -
- resterne af prostituerede, mændene havde myrdet.
Gudskelov, det er en dreng! Lad ham få mad i en fart.
Hvordan vil du tage dig af ham? Bortadoptér ham eller slå ham ihjel.
Så vil din skam blive skyllet væk.
Du er heldig med at blive udvalgt blandt de mange, vi har fået anvist.
Det bliver ikke noget problem at finde et job til dig.
Hvis bare du leger med.
Det er ikke noget særligt. Vi gør det lige, som du vil.
Hvis du gør dit bedste, gør jeg også mit.
- Luk op! - Tag det nu roligt.
Du skal jo bare sutte lidt.
Møgkælling!
Stop!
Tilkald militærpoliti! Han prøve at voldtage mig!
Det kan I ikke mene.
Månederne gik.
Der kom flere ludere og sortbørshajer. Alt var til salg.
Min familie led nød.
Min far var blevet gammel og syg og kunne ikke arbejde.
Soldat. Du købe?
- Ikke i dag. - Du købe smøger?
- Hej, Big Mike. - Du ser "beaucoup sau" ud.
- Ikke god dag. - Jeg kan hjælpe dig.
Soldaterne der skal hjem til "verden" i dag.
Vil de have souvenirs? Jeg har marihuana, Big Mike.
De vil have en rigtig souvenir. De vil have noget af det frække.
- Beaucoup frække derhenne. - Og masser af fladlus.
Deres drengepikke er rene. De har været i junglen, siden de kom.
En af dem skal hjem til konen.
Skal de gøre det frække med en gris og få kønssygdomme?
- De vil betale 20 dollars hver. - Le Ly pæn pige. Rend mig i røven!
Okay, 100 dask. Også for den anden.
- 200 dollars. - Hvorfor?
For meget. Du ta' pis på mig.
De har tjent kassen ude i junglen. Jeg sagde, ren fjams koster knapper.
Hør nu her.
De klarede skærene. De vil have et godt minde med.
Le Ly ikke sådan en pige. Nej.
Du giver sgu ikke ved dørene!
400 amerikanske dollars!
Mere gav de mig ikke. Du betaler mig 50 og stikker de 350 i lommen.
Du kan brødføde din familie i et år. Er det så svært?
Et kvarter. Bare lig på ryggen og lad dem knokle.
Hvad skade kan de gøre?
De har ikke hele dagen. Tag de skide penge og giv dem et godt minde.
Du er ikke jomfru. Gør det for verdensfreden, for fanden!
Send staklerne hjem med et smil.
Min far lå for døden.
For første gang vendte jeg hjem til min landsby.
Hvad laver du her?
Jeg hørte, der var problemer. Hvor er far?
En dag kom amerikanerne for at se familiens bunker.
De troede, der var vietconger og tvang far derned først.
Men han sagde, der ikke var nogen. De smed alligevel en granat ned.
Men den eksploderede ikke.
Så gik to amerikanere ned.
Væk.
De var rasende på far. De slog ham. Gav ham et skilt på ryggen.
"V. C." De smed ham i fængsel.
De slog ham halvt fordærvet.
Kom, mor.
Du drikker nu.
Den dumme vise mand var her forleden.
Han sagde:
"Jeg har intet at fortælle dig." Jeg har ingen fremtid.
Det mente han ikke.
Hvis jeg bliver, dør jeg.
De vise mænd hader at fortælle dårlige nyheder.
Du indbildte dig det bare. Der er ingen grund til bekymring.
Hvem er bekymret?
Er det skidt at leve hos sine forfædre?
Jeg er bekymret for dig. Men din mor har forandret sig.
Hvad er der sket med hende?
Vietcongerne kom, da amerikanerne havde dræbt mange af dem.
De var rasende.
Forræder!
Din onkel råbte til ham:
"Hvordan kan en kvinde, der har ofret sine sønner for revolutionen -
- forråde sit land? Hvordan kan I beskylde hende for landsforræderi?"
Sig, hun skal holde sin kæft.
Jeg skulle være blevet -
- og ha ' bekæmpet dem alle sammen. Vietcongerne, regeringen...
Hvad er jeg nu, far? Jeg er ingen krigerinde, ingen phung.
Bare en tigger på gaden.
Jeg skammer mig.
Det skal du ikke. Du har gjort dit bedste.
Hør på mig.
Du blev født til at være en vidunderlig kone og mor.
Ikke morder.
Spørg ikke, hvad der er rigtigt og forkert. Det er meget farligt.
Rigtig er kun godheden i dit hjerte.
Din kærlighed til dine forfædre, til din familie.
Forkert er alt det, der står imellem dig og den kærlighed.
Rejs hjem til din søn. Sørg for, han bliver en god søn.
Den krig skal du udkæmpe. Den sejr skal du vinde.
Skynd dig, før de ser dig og sladrer.
Min lille ferskenblomst.
Hvad vil du gøre uden mig?
Min far døde kort efter.
Han drak syre og døde på den jord, han elskede.
Min far lærte mig, livet er enkelt og barmhjertigheden ligeså.
For han tilgav mig mit uægte barn og tog det til sig.
Jeg gav far en smuk begravelse, og vi sørgede i 100 dage.
Et år gik. Jeg fik job som servitrice på den koreanske intendantur.
Krigen blev værre. Amerikanerne blev en del af landskabet.
En del af os.
Hils på Steve. Han er sergent.
Han vil møde sød vietnamesisk pige.
Jeg kan ikke køre ham hjem. Du må gøre det.
Jeg kan ikke med mænd.
Han har betalt mig. Jeg har brug for pengene.
Lad, som om du vil. Så løber vi.
Giv mig resten.
- Stop! - Ja, jeg kender hende godt.
Der er hun. Penge, penge.
Beklager, min ven ikke forstå et nej.
Hun er bange for, du tage penge. Find hende. Ikke min skyld.
Ville du andet?
Jeg har sagt, jeg ikke vil være din pige.
Vil du have pige, så gå til luder. Lad mig være i fred.
Jeg er for gammel til ludere. Jeg ville bare møde dig.
Jeg er ligeglad med pengene. Din veninde præsenterede os.
Det var det, jeg ville.
Når jeg nu har været alt det igennem, er det så i orden, jeg kommer ind -
- og taler lidt med dig? Bare taler. Kun et øjeblik.
Ét minut.
Jeg lader dør stå åben. Hvis du gør noget -
- tilkalder jeg militærpolitiet.
Jeg pæn pige.
Jeg gå på arbejde. Tak, fordi du kom.
- Jeg håbe, du har haft det rart. - Jeg venter på dig.
Jeg væk længe. Arbejde i koreansk casino. Servere sprut.
Det er helt i orden. Jeg har ingen steder at tage hen.
Din veninde fik mine penge. Jeg har ikke råd til en taxa.
- Vores lille jagt var udmattende. - Okay, du kan godt blive.
Men ikke for længe.
- Når du går, så lås døren. - Skal vi spise sammen senere?
- Nej, ikke muligt. - Okay.
Lås, når du går.
- Jeg lagde mig altså lidt. - Er du her stadig?
Du sagde, jeg måtte hvile mig. Jeg ville give middag -
- for at sige tak.
Du forstår ikke. Jeg vil ikke have middag.
Så lad os -
- gå ud og tage en drink. Jeg er ligeglad.
Du skal "didi". Du sød mand, men jeg vil ingen kæreste.
Har du en?
Nej, ingen kæreste.
Havde kæreste. Men jeg ikke vil ny kæreste.
Det er jeg ked af. Det lyder, som om han sårede dig.
Hvabehar?
- Vil du have penge til taxa? - Jeg har det fint her.
Jeg ved, du vil blive. Men jeg bor her.
Jeg kan skaffe dig en kvinde.
Jeg er ikke interesseret i ludere, men i dig.
Er det din lillebror? Er den kønne dreng i familie med dig?
- Min søn. - Nå, ja, selvfølgelig.
Han ligner dig på en prik. Meget livfulde øjne.
Steve. Er det dit navn?
Undskyld, jeg ikke var så sød. Vil du have noget te?
Tyksakken er min søster. Og det er mors otte hunde.
Hun har de otte grimmeste hunde i hele USA.
Jeg må hellere komme af sted.
For meget regn.
Ingen taxa.
Bliv, til regnen holde op.
Mener du det?
Åh, Gud. Undskyld.
Nogen hjemme?
- Hvad er det? - Nogle småting til dig og din familie.
Så er der jul i det lille hjem.
Nej, Steve.
- Det kan du ikke! - Jo, jeg kan da.
Jeg formulerer mig ret dårligt. Selv om jeg talte dit sprog -
- kunne jeg vist ikke udtrykke, hvordan jeg har det.
Jeg vil føle lykken. Jeg vil være hos dig og hjælpe dig og din dreng.
Og din mor. Er der noget galt i det?
Jeg vil ikke være din kæreste.
Jeg vil ingen kæreste have!
Mig og mænd... dårlig karma.
Forstår du?
Hvor galt kan det gå en lille pige som dig?
Farvel. Du sød mand. Find bedre pige.
Nej, vent nu lige lidt.
Jeg ved alt om karma. Min karma har ført mig verden rundt -
- med kun en køjesæk. Det er derfor, jeg er her.
Jeg må slå mig ned og indse, at livet ikke varer evigt.
Jeg rejser hjem... til San Diego.
Jeg har et hus og familie der.
Jeg vil have dig med.
Du får tryghed og frihed.
Din dreng får frihed og en uddannelse.
Min første kone gav mig en ordentlig lærestreg.
Jeg har brug for en god orientalsk kvinde.
Som dig.
Hvis du vil have mig -
- så beder jeg dig blive min kone.
Tre år gik.
Nej, det er Tommy. Og Hung skal hedde Jimmy.
Steve blev forflyttet, og vi fulgte med ham.
Steve elskede vores nye søn Tommy over alt på jorden.
Når du kommer og besøger min mor -
- tager vi dig med i Disneyland i den pyjamas.
Men mor savnede far -
- og levede mellem denne verden og den næste.
- Din far ønskede, du blev hjemme. - Det kan jeg ikke.
Hvem passer på vores jord? Jeg er gammel.
Måske kommer Bon tilbage. Det ved jeg, han gør.
Amerika, mor. Der kan jeg redde børnene.
Syden bukker under. Steve siger, det vil gå hurtigere, end man tror.
Hans mor og søster bor i San Diego, og han vil få et ordentligt job.
Han elsker mig.
- Jeg elsker ham. - Elsker du ham?
Han er et godt menneske.
Han elsker børnene.
Amerikanerne er "vo thuy vo chung".
De har ingen begyndelse og slutning. De er ligeglade med deres forfædre.
De tror, de kan træde på alle andre. Du bliver ikke lykkelig med ham.
Din fars ånd finder ikke hvile -
- før hans hjertebarn sover i hans hus.
Hvor skal vi hen?
- Hvad sker der? - De angriber den amerikanske base!
Bliv sammen!
Steve, vi må af sted!
Få så røven med jer!
HUN ER MOR TIL MIT BARN. EVAKUÉR DEM. BELØNNING.
- Så går turen ikke længere. - Men Saigon...?!
- I sagde, I tage os til Saigon! - Nej, ud med jer!
Dit dumme svin! Rend mig i røven!
Nu var min familie spredt for alle vinde.
Men på vejen fra Qui Nhon opdagede jeg, jeg ikke var alene.
Mit fædreland sank i grus.
Rolig.
Butler!
Steven J?
Beklager. Han er meldt savnet. Kom igen i morgen. Batowski?
Billet. Amerikansk fly. $2000.
Kom. Amerikansk mand give beaucoup penge.
Se! Det er far!
Det var alt, hvad jeg havde drømt om... Amerika.
Stor himmel og kæmpemennesker, der krammede mig.
Og det allerbedste var min mand, Steve Butler.
- Sergent Butler. - Velkommen til drømmeland.
I hans furede ansigt læste jeg alt, hvad jeg elskede ved Amerika.
Jeg spillede football med ham, der bor lige der.
Der boede min første kæreste. Hun var grim som arvesynden.
Du gør mig lykkelig.
Du gør mig virkelig lykkelig.
Så er de her! Hvor er hun dog sød. Som en lille porcelænsdukke!
Lad mig give dig et ordentligt klem.
Og ungerne! I er lige til at spise!
Hej, skat.
Hjemme. Giv agt, der er mor.
Det er tydeligt, hvis der er Steves.
- Det er Le Ly. - Hvor er jeg glad for at se dig.
- Drengene. - Kom indenfor.
Se bare!
Ikke dårligt, hvad? Vi bliver her lidt. Men vi får snart vores eget hus.
- Hvornår kom du tilbage? - I aftes. Vi kom med et C-130...
- Hvordan var flyveturen? - Lang.
- Var det forfærdeligt? - Det taler vi ikke om nu, vel?
Vi taler om det senere. Menuen står på bøf og bagte kartofler, skat.
Det elsker du jo.
Og chokoladeis. Spiser du også det?
- Jeg lave te. - Nej, det gør jeg, skat. Du er gæst.
Denne vej.
Sulten, Ly? Gør det noget, jeg kalder dig Ly?
Vi skal have -
- bøffer, kartofler og ærter.
Og jordbær.
Vi skal nok give jer noget sul på kroppen.
Kødet skal have en omgang, men den klarer vi.
Hvad siger du så?
Vi takker dig, Herre, for det daglige brød.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn. Amen.
Mange insekter?
- Hvad med stoffer? - Nogen tog dem, andre gjorde ikke.
- Min Steve gør aldrig noget galt. - Nul.
Johnny døde.
Le Ly, hvor har du smukt hår.
Vi var i Australien på orlov. Mor, du skulle se de strande.
- Var pengene gode, som de siger? - Jeg lagde $ 14.000 til side.
Krig giver kasse. Jeg havde taget et år til, hvis jeg kunne.
- Men det er nok slut. - Beverly har ringet.
- For at ribbe mig for det hele. - Tre år til.
Så har jeg mit på det tørre. Hvordan har børnene det?
Fint, du må ringe til dem. John har problemer i skolen.
Jeg skal nok gøre det. Kan vi ikke bare slappe af?
Lee Lay er garanteret helt ør efter turen. Ikke, skat?
Du har drukket for meget.
Du glemte mit navn.
Undskyld, Le Ly.
Betragt den som en Saigon-taxa.
Min egen bil er på værksted.
Jeg har forstand på penge.
Du i marinekorpset længe... Men du stadig bo hos din mor.
Problemet er, at Beverly får halvdelen af min løn.
Plus børnepenge, og hun er alligevel rasende.
Jeg skylder stadig -
- på et lån, jeg fik i '67. Jeg er helt flad.
Om tre år kommer jeg ud med en god pension.
Og så kan jeg få et godt job. Mange penge... Kun os to.
Vi skal tilbage til Fjernøsten.
Indonesien... Singapore.
65.000 dollars om året. Med garanti.
- Jeg har fået lovning på det. - Hvilken slags job?
Det kan jeg ikke sige endnu. Men det skal nok gå.
Skal vi ikke gå tilbage til ham den nuttede fyr?
- Tag en. - Uncle Ben, tror jeg nok.
En onkel til at stole på.
Vi skal ikke mætte hele landsbyen. Bernice kan ikke engang lide det.
Det er Amerika. Forretningerne har åbent døgnet rundt.
Man skal ikke bruge penge i Amerika.
Man giver bare banken det her stykke papir, og så betaler de.
De forstår det ikke. Men det gør jeg.
Vi skal nok vise dem.
Du og jeg.
Tak, Herre, fordi du passer på os -
- og for dine rige gaver.
Det var på en gade i Da Nang. Veninden prøvede at plukke mig.
Jeg havde en i Okinawa. Hendes lår var lige så fede som den kalkun.
Du er galt på den.
Jeg var som en sultende sydvietnameser på jagt efter ris.
Lad ikke dine beskidte tanker løbe af med dig.
Vi er to alen ud af ét stykke.
Orientalske kvinder fortæller én det, man gerne vil høre.
Hvis du hopper på limpinden, så tillykke.
Hvad? Orientalske kvinder er pissehamrende trofaste.
Tag en drink. Jeg siger bare: Vær herre i dit eget hus.
Ly, det er Thanksgiving. Bare spis. Tænk på de sultne vietnameserbørn.
Lad hende være. Hun har altid spist som en fugl.
Ris og fisk.
Andet spiser de ikke. De trænger til kød og kartofler.
Hold nu op. Hun kan ikke spise for hele sit skide land.
Hun skal vide, vi er generøse, og påskønne det.
Nu skal du høre her.
Når vi kom til landsbyerne, sagde de gamle mænd og koner:
"Sir, slå mig ikke ihjel."
I Da Nang så vi folk, der var sprængt i småstykker...
Og de vinkede til os. Drenge og piger -
- uden arme og ben vinkede til os, som om vi var turister.
Hvorfor? Fordi de var i live -
- og glade for at se os.
Men det var vores værk. Der dør tyve gange så mange af dem som os.
Så forvent ikke, at Ly står på hovedet på grund af din kalkun.
Hun ved lige præcis, hvad hun har, og hvad hun har forladt.
- Så må du meget undskylde. - Steve har ret.
Nu må ungerne sgu snart lære at sove i deres egen seng.
De hellere sove hos os.
Hvem skal beskytte dem mod onde ånder?
Det her soveværelse er ikke Vietnam. Det er Californien.
Jeg kan ikke engang se dig. Børn skal sove alene.
Det gør dem selvstændige.
Steve, du er Le Lys helt.
I aften beskyttede du Le Ly. Du godt menneske.
Jeg har bare fået for meget whisky.
Jeg vil arbejde. Jeg vil tjene penge.
Jeg vil væk. Din familie kan bedre lide deres hunde end vores drenge.
- Hvad vi du lave? - Arbejde på fabrik.
Restaurant. Der åbner mange orientalske restauranter her.
Jeg vil gerne tilbage til Vietnam. Tjene en formue.
Jeg savner det faktisk på en måde.
Hvad er det, du skal lave, der giver så mange penge?
Det bliver mellem os, okay?
Regeringen har lavet reglerne om for, hvad sådan en som jeg kan lave.
- Hvad er det for et job? - Våben. Sælge våben.
- Jeg forstår ikke. - Skydere. Jeg skal sælge skydere.
Laver du sjov?
Hvad tror du, jeg har lavet de sidste 17 år? Hvad laver militærrådgivere?
Jeg rejser ud og lærer dem at bruge de våben, vi sælger.
Hvordan kan du sælge våben til regering, der myrder kvinder og børn?
Du ved udmærket godt, at hvis vi ikke solgte dem -
- gjorde kommunisterne det.
Skydere! Kommunister! Kan I amerikanere ikke tænke på andet?
Det er det eneste, jeg kan. Jeg tjener i det mindste penge.
Hører du aldrig efter, hvad jeg siger?
Åh, pis. Alt det buddhistiske fis.
Ikke kun det. Min familie, mit liv.
Vi ved ingenting om hinanden, Steve.
Du løj for mig i Vietnam.
Nej, det var ingen løgn... ikke rigtigt.
Det var en hvid løgn. En god løgn.
Skat, hold nu op.
Jeg elsker dig, skat.
Imod Steves ønske fandt jeg et job på en fabrik.
Jeg lånte $5000 af pigerne. Jeg skulle bruge $ 10.000 -
- til at åbne et lille spisested i et indvandrerkvarter.
Vi vietnamesere stoler ikke på banker og låner af hinanden.
Kan jeg låne penge? Jeg kan få et overskud på $ 1400 om måneden.
Jeg fortalte ikke Steve noget. Han ville ikke have -
- jeg blev selvstændig.
- De kostede $5000 i Vietnam. - Tag dem med hjem til Vietnam.
Jeg åbner en restaurant.
Steve ville gi' mig penge, styre mig. Jeg ville have mine egne penge.
Men han ville have, jeg var husmor. Så jeg bar to hatte.
Hvad mener du med, jeg er heldig? Du sagde to år. Ikke et!
To år, ikke 10.000 dollars! 20.000!
Nej!
Jeg sætte airconditioner op! Jeg ordne det elektriske system!
Jeg sætte i stand! Aftalen var 10.000 for to år.
Da jeg fortalte Steve det, begyndte vores voldsomme skænderier.
Hung, Jimmy knuste mit hjerte, da han nægtede at tale vietnamesisk.
Også Tommy og vores yngste, Alan.
I skolen sagde de, de var mexicanere på grund af krigen.
Jeg begyndte at opføre mig som en amerikaner.
Jeg råbte ad min mand.
Og så al den tid, du er i templet!
Steve drak mere og virkede utilfreds med sit job på militærbasen.
Buddha ved ikke en skid!
Steve har en anden side, som jeg ikke kendte før.
Nu bruger han vrede ord. Eder og forbandelser.
Fordi hun er en dum kælling. Hun vil have mere.
Pengene ryger ud af lommerne. Jeg har fem børn inklusive din uægte.
Marinekorpset ejer mig. Jeg har ingenting.
Hvorfor så bruge 400 på nye skydere?
Den lille skævøje i dig brokker sig altid over penge.
- Det skal du ikke kalde mig! - Jeg kan sælge dem for det dobbelte!
De kan redde dig fra døden.
Hvem skulle slå mig ihjel? Du er den eneste -
- der har pistoler, drikker og skyder.
Du skal ikke belære mig! Jeg lærer mine sønner at gå på jagt, tak!
- De skal lære at overleve. - Du lærer dem ikke at skyde!
Jeg har set for mange skydere.
Det nytter ikke at dræbe. Jeg vil ikke have skydevåben her!
Hvis du vil have dem, så forsvind!
Rend mig, din løgnagtige lille mær!
- Jeg læste dit brev. - Hvilket brev?
Det fra din skævøjede elsker. Jeg så det i din taske.
Ahn? Har du rodet i mine ting?
Hvad skriver han til dig?
Vil han have dig tilbage?
Han spurgte til Jimmy.
Jeg sendte billeder, besvarede spørgsmål.
Pis og papir!
Løgnagtige kælling!
Engang troede jeg, jeg elskede dig.
Men vore sjæle er for forskellige til at lade sig forene.
Ikke flere fejltagelser. Ikke mens børnene er så små.
Vil du skilles?
Hvad?
En ting har jeg lært. I ægteskabet skal begge være glade.
Er en ulykkelig, er den anden det også. Sådan er det.
Nul, skat. Det er sådan!
Jeg følte, min sjæl kunne forlade mig når som helst.
Gud er ikke ond... bare praktisk.
I dette liv skal vi somme tider -
- betale for mange dårlige tidligere liv.
Jeg kan ikke undvære dig.
De har krammet på mig.
- Hvem gør det ved dig? - Marinekorpset.
Jeg får ikke det civile job, som jeg lovede dig.
Jeg står til at blive sparket ud.
Du kender kun halvdelen af historien.
Du må fortælle mig alt. Så får du det bedre.
Jeg er en dræber.
Jeg slog ufatteligt mange ihjel derovre.
Jeg var så god til det, at jeg kom i et specialkorps. "Black Operations."
Vi slog op til fire ihjel på en nat. Alle mulige.
Risbønder...
Rigmænd, der støttede vietcongerne.
Det var total bersærkergang. Sprættede én op, åd hans lever...
Smed den på hans bryst, så han ikke kom i buddhahimlen.
Skar nosserne af og stoppede dem i munden. Syede læberne sammen.
Vi gav vietcongerne skylden, hvad fanden!
Stoffer, våbensmugling, slavehandel... hele lortet.
Engang var der en, der dræbte den skævøje, jeg boede sammen med.
Vi måtte ikke omgås viet-nationalister -
- så de skar hendes hals over fra øre til øre.
Det var et helvede.
Det var et sandt helvede.
Og måske blev jeg dinky dau derovre.
Det kan sgu godt være, jeg er skør.
Jo flere jeg dræbte, des flere opgaver fik jeg.
Det er som at blive ædt op indefra af hajer.
Man skal dræbe, være i gang, for ellers æder svinene én levende.
En dag droppede de mig. Og en dag fandt jeg dig.
Og det forandrede alt, troede jeg. Men skat... Intet forandrer sig.
Så skråt op med mig!
Hvad skal der blive af mig? Jeg er rædselsslagen.
Jeg ved det ikke.
Jeg var også soldat i et tidligere liv.
Jeg sårede mange.
Jeg løj, jeg stjal, jeg hadede.
Nu betaler jeg.
Soldater prøvede at dræbe mig. Længe havde jeg ingen mand.
Ingen respekt.
Det er min skæbne.
Vi er ens, Steve.
Vi har dårlig karma. Og vi vil betale for det, om ikke i dette liv -
- så i et andet. Men vi må ikke give op.
Vi må prøve.
Forskellig hud...
...samme smerte.
Kan du elske mig?
Kan du virkelig elske mig?
Men skænderierne fortsatte.
Til sidst gik jeg til en advokat.
Jeg følte mig ikke hjemme.
Og jeg overvejede at rejse hjem.
Han skulle ikke tage møblerne.
- Ring til din advokat! - Nej, Sharon. Bare lad ham.
Man deler først tingene ved skilsmissen.
Lad ham nu bare køre!
Spis op.
- Hvad laver du her? - Jeg tager børnene med i kirke.
Flyt dig! Flyt dig så, for helvede!
Jimmy, kom!
- Jeg tager med! - Du bliver her og laver frokost!
Le Ly, hej med dig. Det er alt for længe siden.
- Det er Steve. - Hvordan har Alan det? Tommy?
- Vil du se dem? - Selvfølgelig. Jeg er dødbekymret!
- Politiet er efter dig. - Pis med dem! Gør, som jeg siger.
Hvad vil du?
Få den dumme advokatkælling til at droppe sagen.
Sig, huset og vores ting skal stå i mit navn, og at du ikke vil skilles.
- Hører du efter? - Ja.
Få brevet bekræftet af fader Bob. Jeg ringer til ham.
- Gør det, eller du vil fortryde det. - Bare du ikke gør børnene noget.
De er vores. Vi lever i dem.
Bare få fat i brevet.
Mine drenge. Jeg fødte dem med smerte.
Jeg tyggede deres mad for dem. Jeg er chokeret.
Jeg bliver fornærmet af mænd.
De har ingen respekt for kvinder.
Jeg kan ikke tro, de mænd har mærket en mors kærlighed.
Hvis jeg viser dig et lille barn, der er dræbt af en bajonet -
- og siger, det er hans karma -
- kan vi græde for barnet -
- for hans karma og for soldatens dårlige karma.
Men vi må ikke bruge vore følelser -
- til at standse den inkarnation, der forårsagede det.
Det er lige så naturligt -
- som solens og månens bevægelser.
Hvordan kan jeg fortælle ham, vi skal være sjælsbeslægtede -
- men ikke mand og hustru?
Han har sat sig selv i stor sjælsgæld.
Men hvis du ikke giver ham chancen -
- for at indfri sin gæld -
- forøger du blot din egen sjælsgæld.
Mandehadet, der forblinder dig -
- vil forblinde enhver mand, du møder i et fremtidigt liv.
Hvis du afviser Steve -
- vil du aldrig selv finde frelse.
Mit barn...
Du har tilgivet den mand, der har voldtaget dig -
- ødelagt dit land og gjort din familie fortræd.
Og sådan bør det være.
Din karma er blandet med Steves i Tommy og Alan.
Fremtiden og fortiden... er en og samme ting.
Hvis du lader dig skille, skal du bare afklare det senere.
Vejen til Nirvana er ikke sikker -
- men lumsk og stejl.
Og hvis man kun betræder den, når solen skinner -
- når man aldrig sit mål.
Vælg klogt, min ferskenblomst.
Et barn uden far -
- er som et hus uden tag.
Hør godt efter.
Min søster Kim var i USA og havde giftet sig med en af Steves venner.
Steve og de to drenge er her. De drikker.
Han vil tage dem med til Canada. Drengene er ulykkelige.
De vil ikke være hos Steve... Ja, så siger vi på tirsdag!
Jeg må tale med Steve.
Her. Det er til dig.
Giv slip, skat.
Jeg ved, du hader mig. Men jeg hader ikke dig.
Lad mig hjælpe dig. Lad mig prøve.
Jeg kan mærke din smerte.
Kom hjem igen. Ikke noget politi.
Kun dig, mig og børnene.
Vi finder ud af det. Jeg går i jeres kirke.
Jeg gemmer alteret væk.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker ham, jeg kendte i Vietnam.
Jeg finder dig igen.
Han er der stadig.
Jeg elsker dig stadig.
Steve?
- De kan ikke komme derind. - Mine børn.
De er uskadte! Steve...!
Han begik selvmord.
Ånderne er kommet.
Det er fantastisk.
Din mand er her.
Han er lidt genert.
Han bryder sig ikke om at komme herind.
Han er ikke vant til den ny verden. Han er meget ulykkelig.
Men han tilgiver dig. Han beder dig -
- lukke hans sjæl ind i det buddhistiske tempel.
Han siger: "Luk mig ind i templet."
Han vil finde fred, det vil din familie også.
Og dine børn finder fred.
Det var alt.
Er De sikker på, det var Steve? Hans kristne tro var så stærk.
Tro mig. Han har forandret sig meget.
For resten...
Dette hus... Du må forlade det.
Skidt.
Din fordør er lige over for bagdøren.
Alt, hvad der kommer ind i dit liv ad fordøren, forsvinder ud ad bagdøren.
Mænd, penge, lykke... alt!
Skynd dig ud.
13 år efter krigen vendte jeg for første gang tilbage til Vietnam.
Hjem til min fars ånd.
Til mine søstre og min bror Bon, der havde overlevet krigen.
Og til min mor, som jeg ikke havde talt med i årevis.
Et hav var kommet imellem os.
Jeg frygtede, det var mine sønners sidste chance for at se hende.
Jeg havde klaret mig godt i Amerika.
Jeg køber og udlejer huse. Er medejer af en restaurant -
- arbejder for meget og er for dårlig en mor.
Jeg har haft flere forhold, men ikke oplevet sand kærlighed.
Først besøgte vi det gamle Saigon, der nu hed Ho Chi Minhbyen -
- og mit hjerte skælvede, da jeg præsenterede Jimmy for hans far -
- som jeg forelskede mig dybt i som ung pige 20 år forinden.
Havde han forandret sig?
Begynd nu ikke igen.
Du ser sund ud.
Du er som et spøgelse. Jeg ser dig ikke.
Jeg ved ikke, hvor du er.
- Hvordan har din søster det? - Fint.
Fint.
Det er dine børnebørn.
Jimmy, Hung.
Tommy, Chau.
Alan. Født i Amerika.
- Hvad sagde hun? - At du er en ordentlig kleppert.
Du plejede at gnubbe ryggen op ad en stolpe i vores hus.
- Se hendes tænder. - Hold op.
Bror.
Tag en. Vær nu høflig.
- Jeg kan ikke. - Ødelæg det nu ikke.
Min ældste søn og yngste datter er tilbage hos mig.
- Mine to halvdele på hver side. - Vi har samme mor.
Jeg elsker hende som søster, men jeg kan ikke modtage hendes gaver.
Jeg frygtede, du ville foragte mig -
- fordi jeg ægtede din fjende og rejste, mens du var i krig.
Det er mange år siden. Meget er tilgivet.
Men du er ikke klar over, hvor stor skade amerikanerne gjorde.
Vores liv er meget hårdt.
Vi bruger vores afføring til at dyrke grøntsager!
Vi havde kun fremtiden -
- for vi vidste, at fremtiden ikke kom, hvis ikke vi vandt.
Så vi fortsatte med at dø -
- som myrer, der bliver trampet ned af elefanter.
Det var ikke, fordi vi var modige. Vi havde intet valg.
Vores frihed var det eneste, der betød noget.
Da fremtiden endelig kom, førte den flere krige med sig.
Cambodjanerne, kineserne...
Da jeg opsøgte mor i 1980 -
- led hun så slemt, at du ikke kan forestille dig det.
Hun var for gammel til at arbejde i rismarkerne.
Hun måtte overdrage vores jord til staten efter befrielsen.
Da jeg fandt mor og Hai, sultede de.
Deres tøj hang i laser, redskaberne var stjålet, dyrene var slagtet.
Huset lå i ruiner.
De vilde hunde angreb dem. Folk i landsbyen var ligeglade med dem.
De var bare to gamle damer, der dyrkede grøntsager for at overleve.
Så kommer du her, en rig udlænding -
- og vender landsbyen imod dem igen... Imod os...
...der har lidt så store tab.
Alle havde det svært efter befrielsen.
Mange gange byttede Himlen og Jorden plads.
At genopbygge en nation efter en krig -
- er som at danne en familie ved at blive voldtaget.
Krigen avler mange kirkegårde.
Og på kirkegårde er der ingen fjender.
Jeg tænkte kun på at få din bror Sau med i krigen.
Din far ønskede, din bror oplevede nogle af ægteskabets glæder -
- men jeg sagde nej, skråsikker som jeg var.
Tænk! Jeg gav afkald på et barnebarn for at få en soldat.
Og mistede begge dele. Hvor tog jeg dog gruelig fejl.
Det var også Saus eget valg.
Han var bare en god søn, der adlød sin mor.
Hvis jeg kunne, havde jeg hindret dig i at rejse til Amerika.
Hvad var der blevet af dine sønner her?
Hvor er jeg dog stolt af dig.
Du er i stand til at se en side af livet, der er usynlig for de fleste.
Med tårer betaler Gud dig for det, han har taget.
Jeg har ikke flere tårer.
Jeg har spredt dem for alle verdens vinde.
Jeg er ved at skifte farve. Det begyndte i fjor.
Jeg har set det før hos andre.
Du er kommet hjem. Det er det vigtigste.
Dit væksttræ står fuldmodent.
Fra lavvande til højvande. Fattig til rig.
Ulykkelig til lykkelig.
Tigger til fin dame.
Din cyklus er sluttet.
Og min skæbne som din mor er forbi.
Jeg glæder mig til at slutte mig til din far.
Den nat sov jeg i huset, som min far havde bygget.
Siden følte han ikke behov for at besøge mig i mine drømme.
Jeg bragte ofre for de døde i landsbyen.
Jeg var kommet hjem.
Men det havde forandret sig -
- og jeg ville altid stå imellem syd og nord -
- øst og vest, fred og krig.
Vietnam og Amerika.
Det er min skæbne at stå imellem Himmel og Jord.
Når vi bekriger vor skæbne, lider vi.
Når vi affinder os med den, er vi glade.
Vi har en evighed at gentage vore fejl i.
Men vi skal kun råde bod på dem én gang -
- for at høre indsigtens sang -
- der bryder hævnens kæde for stedse.
Man kan høre den i sit hjerte.
Det er sangen, sjælen har sunget, siden man blev født.
Hvis munkene har ret i, at alt har en årsag -
- så bringer lidelsen os tættere på Gud.
Lærer os at være stærke, når vi er svage... Tapre, når vi er bange.
At handle klogt i forvirringens stund.
Og give slip på det, vi ikke kan holde fast på mere.
De største sejre vindes i hjertet.
Ikke i det ene eller det andet land.
Denne film er baseret på Phung Thi Le Ly Hayslips to biografier.
Hun bor i Californien med sine tre sønner og har hjulpet med at bygge -
- adskillige lægehuse i Vietnam gennem "Øst Møder Vest Stiftelsen".
Til min mor